Do Holešova nás v červenci zlákala výstava veteránů a
historických kočárků na zámku, ale já jsem využila i příležitosti Otevřených
bran. Jedná se o projekt Zlínského kraje, díky kterému je možné si zdarma s
průvodcem prohlédnout církevní památky. A to pro mne znamená možnost shlédnout
kostelní varhany a zvýšit tak jejich počet ve své sbírce. Navštívila jsem dva
kostely a měla možnost porovnat i úroveň a vstřícnost provázejících.
Filiální kostel sv. Anny
Průvodkyně
v tomto kostele mi na dotaz o focení sice řekla s omluvným úsměvem, že to
nemají moc rádi a já jsem se osmělila, zda bych si mohla vyfotografovat alespoň
varhany. Svolila. A nejen to. Její výklad o kostele byl opravdu zajímavý.Pro
zájemce jsem našla obšírné informace o kostele ZDE. Na
závěr prohlídky mne zavedla i nahoru k nástroji, kde následovalo jeho
předvedení včetně hudební ukázky. . Průvodkyně odmontovala i bočnici varhan, abych při
hře mohla sledovat, co se ve skříni děje. Všimla jsem si, že jednotlivé desky
skříně jsou popsány jmény a čísly. ![](https://1.bp.blogspot.com/-lCXQqKNB4yo/X9ylyKjT3yI/AAAAAAAAr3w/OHHXOjPcUtkcvfxAbQc3bQwKQ0SMhePwACPcBGAsYHg/s16000/Varhany%2BHole%25C5%25A1ov%2B%25282%2529.jpg)
Dověděla jsem se, že ve válečném období byly varhany
rozebrány a jednotlivé desky si vzali do úschovy lidé, aby tak nástroj
zachránili. A co jsem se o nástroji ještě dověděla? Vzácné varhany z
roku 1754 (literatura další osudy neuvádí), které zhotovil pro kostel sv. Anny
a instaloval je zde stavitel varhan Ignác Golgat (Folgar) z Valašského
Meziříčí, byly dlouhou dobu poháněny jen šlapacím měchem. Za varhanami visí postní obraz (namaloval František
Ondrúšek r. 1865). Dříve býval v době postní umístěn za svatostánkem ve farním
kostele.
Další varhany jsem vyfotila v kostele Nanebevzetí Panny Marie
Kostel jsem
navštívila hned po odpolední siestě, ale byl zavřený. Musela jsem ještě chvíli
počkat. Když jsem vstoupila průvodkyně provázela dvoučlennou skupinku. Já jsem
si zatím fotila část interiéru, když na mne průvodkyně docela zhurta vyjela, že
fotografování je zde zakázané. Poprosila jsem ji, zda si mohu vyfotit alespoň
varhany, že se o ně zajímám. Dovolila mi to s důrazným připomenutím, že jen
varhany. Pak mne dost přísně vyzvala, abych si pospíšila, že kostel zavírá, že
na ni čekají. Možná se šli také podívat nahoru k varhanům, ale to mi nenabídla,
i když věděla, že se o ně zajímám. Proto jsem byla z tohoto kostela docela
rozladěná. Vlastně přístupem průvodkyně. Připadala jsem si tam jako zloděj,
nevítaný vetřelec. Asi by stačilo jen normálním, ne tak přísným hlasem....
Pro zájemce o hlubší informace o kostelu mohu doporučit stránky ZDE
Žádné komentáře:
Okomentovat
Děkuji za návštěvu a váš komentář.